Інноваційні моделі функціонування антикорупційних органів у світі - Канан, Аюб (Аспекти публічного управління, 2019)
У статті проаналізовані моделі формування та розвитку антикорупційних інституцій.Розглянуті сучасні антикорупційні органи державної влади, які існують у Німеччині, Угор-щині, Фінляндії, Албанії, Румунії, Литві та Латвії.З’ясовано, що в більшості європейських країн в якості важливого елемента стратегіїпротидії корупції були створені спеціалізовані органи з боротьби з корупцією. Проаналізо-ваний досвід розвитку антикорупційних інституцій у Литві, Румунії, Фінляндії, Норвегії,Німеччині, Албанії, та з’ясовано, що в європейських країнах відсутня одна універсальнамодель органу з протидії корупції. Аналіз продемонстрував, що існують служби, які пра-цюють аналогічно правоохоронним органам, служби попередження корупції, управліннястратегією з боротьби з корупцією, а також багатоцільові організації. У деяких країнах ство-рено не одну установу з боротьби з корупцією, а кілька. Такі установи можуть займатисяяк тільки питаннями корупції, так й іншими питаннями. Ефективним є досвід Румунії ззапровадженням Національного антикорупційного директорату, до функцій якого віднесеноне тільки викриття корупції, а й розслідування корупційних правопорушень.На підставі аналізу системи антикорупційних інституцій в Європейських країнах слідзазначити, що існує три моделі формування та розвитку антикорупційних інституцій, зо-крема:1) не існує спеціально створених антикорупційних інституцій, а функції з запобігання таборотьби з корупцією делеговані правоохоронним та/або судовим органам;2) в яких створена єдина антикорупційна інституція;3) в яких функціонує система антикорупційних органів державної влади.Україна належить до третьої моделі, адже в нашій країні створена та діє система органівдержавної влади, які реалізують державну політику у сфері протидії корупції.