Інноваційні моделі функціонування антикорупційних органів у світі - Канан, Аюб (Аспекти публічного управління, 2019)
У статті проаналізовані моделі формування та розвитку антикорупційних інституцій. Розглянуті сучасні антикорупційні органи державної влади, які існують у Німеччині, Угор- щині, Фінляндії, Албанії, Румунії, Литві та Латвії. З’ясовано, що в більшості європейських країн в якості важливого елемента стратегії протидії корупції були створені спеціалізовані органи з боротьби з корупцією. Проаналізо- ваний досвід розвитку антикорупційних інституцій у Литві, Румунії, Фінляндії, Норвегії, Німеччині, Албанії, та з’ясовано, що в європейських країнах відсутня одна універсальна модель органу з протидії корупції. Аналіз продемонстрував, що існують служби, які пра- цюють аналогічно правоохоронним органам, служби попередження корупції, управління стратегією з боротьби з корупцією, а також багатоцільові організації. У деяких країнах ство- рено не одну установу з боротьби з корупцією, а кілька. Такі установи можуть займатися як тільки питаннями корупції, так й іншими питаннями. Ефективним є досвід Румунії з запровадженням Національного антикорупційного директорату, до функцій якого віднесено не тільки викриття корупції, а й розслідування корупційних правопорушень. На підставі аналізу системи антикорупційних інституцій в Європейських країнах слід зазначити, що існує три моделі формування та розвитку антикорупційних інституцій, зо- крема: 1) не існує спеціально створених антикорупційних інституцій, а функції з запобігання та боротьби з корупцією делеговані правоохоронним та/або судовим органам; 2) в яких створена єдина антикорупційна інституція; 3) в яких функціонує система антикорупційних органів державної влади. Україна належить до третьої моделі, адже в нашій країні створена та діє система органів державної влади, які реалізують державну політику у сфері протидії корупції.