Державне управління процесами забезпечення внутрішньої екологічної безпеки в Україні: організаційно-правовий аспект - Романенко, Є. О. (Аспекти публічного управління, 2016)
У статті вивчено стан нормативно-правової бази, що регулює суспільні відносини у сфері внутрішньої екологічної безпеки та забезпечує проведення єдиної державної політики і реалізації повноважень органами влади на всіх рівнях. Так, у правовому полі є прогалини з багатьох питань, що мають важливе значення при вирішенні по-ставлених завдань, у тому числі повноважень і відповідальності суб’єктів права в різ-номанітних умовах екстремальної обстановки, а також організації управління й ке-рівництва аварійно-рятувальними та іншими невідкладними роботами в зонах лиха.Встановлено, що для підвищення ролі держави в забезпеченні захисту населен-ня від надзвичайних ситуацій природного характеру необхідно досягти якісної зміни правового статусу органів управління, з формуванням відповідного законодавства й проведенням нормативного регулювання. У цілому процес правового регулювання у вирішенні завдань захисту населення від надзвичайних ситуацій різноманітного ха-рактеру найбільш доцільно проводити шляхом систематизації нормативно-правових актів на державному, регіональному і місцевому рівнях, які мають відношення до питань попередження і ліквідації надзвичайних ситуацій; усунення суперечностей у діючому законодавстві; узгодження національного законодавства з міжнародним. На підставі результатів аналізу існуючих та невирішених проблем внутрішньої екологічної безпеки доведено необхідність запровадження нових механізмів держав-ного впливу щодо запобігання погіршенню екологічної ситуації: використання спо-собів та засобів захисту населення від сучасних антропогенних впливів; санація те-риторії, визначення меж санітарних зон, медичне та санітарно-гігієнічне обстеження населення; забезпечення внутрішньої екологічної безпеки має реалізуватися за до-помогою юридичних, оперативно-рятувальних, функціональних та територіальних методів державного управління; застосування державно-управлінських багатофунк-ціональних регуляторів, які здатні одночасно впливати на ситуацію в сфері природо-користування.