Типологічні характеристики лідерства на державній службі - Хаітов, П. О. (Аспекти публічного управління, 2016)
У статті розглянуто можливості практичного застосування даних типологічного ана-лізу до управлінських взаємодій, що визначають лідерство через індикативні конструкції стосовно державної служби. Специфіка інституту державної служби накладає особливий відбиток на керівників-лідерів і послідовників, обумовлений, перш за все, своєрідністю функцій, які здійснюють державні службовці в межах своїх повноважень. Виходячи з да-них особливостей лідерство було визначено як елемент управлінської взаємодії, що переви-щує межі формальної організаційної структури, котра базується на базі статусних характеристик суб’єкта і об’єкта управління, в результаті якого спостерігається групове згуртування членів організації.За основу типології було прийнято таке судження: лідерство є безумовним каталіза-тором управлінської взаємодії, яке супроводжується позитивною динамікою в діяльності організації в цілому і концентрації керівника на аналізі організаційних ситуацій з метою визначення напряму міжособистісних взаємодій (орієнтація на результат або на міжособис-тісні взаємодії) для прийняття ефективних управлінських рішень.В основу теоретичного обґрунтування типологізації згідно з програмою дослідження увійшли компоненти ситуаційної теорії лідерства, розробленої Ф. Фідлером, відповідно до якої можна виділити такі напрями здійснення лідерства, як орієнтація на завдання (ре-зультат); орієнтація на міжособистісне спілкування.