Комплекс маркетингових комунікацій суб’єктів державного управління - Gavrilechko, Y. V. (Аспекти публічного управління, 2018)
У статті визначено сутність та особливості системи маркетингових комунікацій (СМК) суб’єктів у державному управлінні. Пропонується представити дане поняття як комплекс міжособистісних діалогових комунікацій у малих групах, публічних, організаційних та масових комунікацій, що є елементом системи державного управління й забезпечує комунікації суб’єктів управління з їх цільовими аудиторіями. Автором обґрунтовується класифікація маркетингових комунікацій у державному управлінні. Серед основних класифікаційних критеріїв розподілу пропонуються такі: тип суб’єктів комунікації, комунікативні цілі та типи медіа маркетингових комунікацій. Визначені основні принципи формування інформаційних потоків у системі державного управління. Головними з них визнано: відкритість державної інформації; гарантованість права на отримання інформації; відкритість та доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність та повнота інформації; гарантованість свободи вираження поглядів та переконань; правомірність отримання, використання, зберігання, поширення й захисту інформації та ін. У статті визначені найважливіші причини, наслідком яких є неефективна інформаційно-комунікативна політика органів державної влади. Серед них: організаційні; історичні; ресурсні та кадрово-професійні. Автором обґрунтовуються напрями вдосконалення системи маркетингових комунікацій суб’єктів державного управління та підвищення рівня її ефективності. Визначено, що на сьогодні у числі основних засобів СМК слід розглядати паблік рилейшнз, прямий маркетинг, стимулювання збуту та державну рекламу. Практика показує, що на поточний момент найефективнішим елементом СМК державного управління є зв’язки з громадськістю. Насамперед це пояснюється тим, що саме вони сприяють формуванню й розвитку розвинених та ефективних механізмів соціального зворотного зв’язку та їх пріоритетів.