Проблеми системи охорони здоров’я та напрями їх вирішення: погляд науки та практики - Криничко, Лілія (Аспекти публічного управління, 2020)
Проведене дослідження дозволило нам встановити розвиток наукового знання в держаному управлінні, що полягає в розширенні його об’єктно-предметної сфери та методів вивчення процесів, що відбуваються в сфері охорони здоров’я. Крім того, доведено, що вагоме значення в розвитку методології та організації науки державного управління займають пропозиції вчених щодо розширення форм та змісту механізмів реалізації державного управління та державної політики в сфері охорони здоров’я. Проаналізовано позиції вітчизняних та зарубіжних науковців щодо особливостей державного управління охороною здоров’я. Так, Бугайцов С. Г. досліджував проблеми державного регулювання системи онкологічної допомоги, Ярош Н. П. присвятила дослідження регулюванню розвитку соціальних стандартів у сфері охорони здоров’я, Рингач Н. О. досліджувала систему охорони здоров’я як складову забезпечення національної безпеки. Наукові дослідження Жилки К. І. пов’язані з розвитком взаємодії з міжнародними організаціями у сфері державного управління охороною здоров’я дітей. Фірсова О. Д. удосконалювала механізми геоінформаційного забезпечення державного управління охороною здоров’я в Україні. Мокрецов С.Є. досліджував проблеми державного управління охороною репродуктивного здоров’я України в умовах демографічної кризи. Коваленко Т. Ю. розробила механізми державного управління у сфері санаторно-курортного забезпечення дітей в Україні. Джафарова Д. М. запропонувала напрями удосконалення системи управління реформуванням первинної медико-санітарної допомоги на місцевому рівні на прикладі міста Львів. В цілому науковий доробок вітчизняної науки, дозволяє говорити про різновекторність системи охорони здоров’я як об’єкту державного управління. В результат сформовано карту розвитку науки державного управління в розрізі окремого об’єктно-предметного поля системи охорони здоров’я.