Пріоритетні напрями конституційного, політико-правового оновлення публічної влади, врядування в Україні - Пухтинський, Микола (Аспекти публічного управління, 2019)
У статті досліджуються сучасні проблеми стану конституційно-правового регулювання та пріоритетні напрями конституційного, політико-правового оновлення публічної влади, врядування в Україні. Акцентовано на тому, що політична система України, система публічної влади, соціальна складова суспільства залишаються розбалансованими, не відповідають головному конституційному принципу про демократичну, соціальну, правову державу, до цього часу оновлення Конституції, конституційного регулювання суспільних відносин не носить концептуально-системного характеру. У зв’язку з цим прослідковуються вади реалізації норм окремих конституційно-правових інститутів. Обгрунтовуються пропозиції щодо нових підходів до трансформації публічної влади, виходячи з нової парадигми владарювання в Україні – парадигми належного врядування. Дається характеристика пріоритетних напрямів оновлення публічної влади, врядування у сферах: модернізації Конституції України; демократизації суспільних відносин; розв’язання проблем війни і миру, забезпечення оборони та національної безпеки; економічного розвитку; деолігархізації; реального гарантування здійснення основних прав, свобод та обов’язків людини і громадянина; перегляду основ організації та діяльності Парламенту; розвитку законодавства щодо статусу Президента України; політико-правових інновацій у сфері виконавчої влади; конституційно-правового оформлення реформування адміністративно-територіального устрою України, трансформації місцевого самоврядування; продовження та уточнення реформування судової влади, тощо. Робиться висновок про те, що реалізація пріоритетних напрямів конституційного, політико- правового оновлення публічної влади, врядування в Україні має передбачати комплексну трансформацію системи владарювання. Для цього доцільно: розробити і на громадському рівні широко обговорити концептуальні засади організації та здійснення врядування в Україні, спираючись на постулати «належного врядування»; визначитись із концепцією системного оновлення, модернізації Конституції України, без якої спроби реформування Основного Закону будуть марними; запровадити систему громадського моніторингу та контролю за функціонуванням публічної влади щодо її модернізації з використанням традиційних і новітніх електронних форм безпосередньої демократії.