Мережеві спільноти в умовах надзвичайних ситуацій - Овсяник, Володимир (Аспекти публічного управління, 2019)
За даними про дії соціальних мереж аналізуються типи поведінкових стратегій і функції учасників мережевих спільнот в умовах надзвичайних ситуацій. Адаптуючи запропоновану Б. Макконнеллом і Дж. Хуба типологію «4ф-політично активних користувачів», автори приділяють особливу увагу «функціонерам», що вносить конструктивний внесок в попередження і ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій. Відчуття прийдешньої небезпеки, характерне для світосприйняття сучасної людини, значно посилюється усвідомленням того, що повний обсяг ризиків, з якими стикається людство, буде осмислений тільки в далекому і невизначеному майбутньому. У зв'язку з цим формується модель сучасного світу, яка в якості центральної висуває проблему ризику, а в державному управлінні на перший план виходять проблеми безпеки. У середньостроковій перспективі кризи надзвичайні ситуації залишаються одними з важливих викликів безпеки. Потреба зниження ризиків при надзвичайних ситуаціях вимагає застосування відповідних прогресивних організаційно-управлінських соціальних технологій. Традиційні методи жорсткого раціонально-логічного управління все частіше демонструють свою обмеженість. Ресурсний потенціал мережевих спільнот, який досить повно розкрився в діях мереж під час надзвичайних ситуацій у різних країнах в останні роки, дозволяє створити майданчики для взаємодії влади і громадян в умовах надзвичайних ситуацій, розвинути нові управлінські технології, спрямовані на попередження надзвичайних ситуацій, реагування та ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій. Необхідною умовою взаємодії є достатня довіра учасників діалогу, готовність діяти в реальному партнерстві. Обґрунтовано висновок про те, що нові можливості соціальних мереж підвищують роль мережевих практик у сфері державного управління.